-Tecknen är en trollformel. -Den är skapad av Servilia.
-Så där ja. -Nej! Nån vill förstöra för mig.
Men jag har ju skrivit ner det här.
Ni kan gå till Mara förvandlade till Gorm och Dorabella.
Hon förlåter dem och ger oss stenen.
"För att förvandla dig behöver du tre hårstrån från den du vill bli."
Nu måste vi ha Gorms hår.
Aj! Vad i hela... Vad var det?
Fråga vad du kan göra för byn.
Aj! Vad håll...
Ko... Vad gör du? Va?
-Vad gör du? Va? -Är jag inte osynlig?
-Jag busade bara. -Du räcker ut tungan åt maktmästaren!
Stubbe sa att du busade jättemycket när du var mindre.
Du lade ödlefett på handtagen, och alla fick blåsor i händerna.
Du kan ju mycket om bus och sånt, busmästaren.
Ja... Nej, nu måste vi i väg.
Nära ögat. Titta.
-Du fick dem! -Ska vi hämta trolldrycken nu?
Den ligger i skåpet där inne.
Hos Gorm? Han ger oss aldrig den.
Exakt, men därför frågar vi inte.
/SERVILIA NYNNAR/
Mästaren.
Stentavlorna är förstörda.
Det är trollens fel, inte Servilias fel.
Servilias runor förstör bärnstenen.
Borta, borta...
Ah? Va?
Nej! Sch! Mästaren sover, sover.
Servilia förbereder. Servilia har lösning.
En människa.
Lyckas människan, så lyckas Servilia.
Servilia vaktar människan.
Spionerar på människan, ser vad människan vet.
Spionerar på människan...
Åh! Vem gör så? Vem slår sönder såna fynd?
Tur att jag har de här.
-Jag ritade av dem. -Vad då, kan du tyda dem?
Inte än, men jag låter inte vandaler stoppa historisk forskning.
Jag behöver tid bara.
Och det har jag, om jag så ska hålla på till nyår.
Eller nästa nyår.
Men i kväll får du hålla dig undan. Då kommer Gösta.
Han ville träffas direkt, och varför inte? Jag kan väl få ihop nån måltid.
Var är Saga? Vet du?
-Hon sover hos Betty. Har du glömt? -Just det! Jag kanske borde ringa.
Nej. Låt henne vara. Hon är hos en kompis.
Du kan vara lugn.
Blåbäret är maktmästarstubben.
Utanför står Klamp och vaktar, och Klåff är där inne.
Jag står här borta och vaktar Klamp.
Jag ska stå här, utanför fönstret, och se till så att ingenting går fel.
Du ska vara här inne och ta elixiret från skåpet.
Men kommer inte Klåff att se mig då?
Jo, fast inte om hon sover.
Sover?
Den här ger sömnrök.
Fast nu har jag en fråga.
Hur ska hela Saga och svampen få plats i det här...?
-God kväll, kära Märta. -Gösta.
Vad stort! Det här måste ha kostat mycket.
-Nej, det har varit i familjen länge. -Men det har nog ökat i värde.
-Det har det gjort. Det ser jag. -Hm.
-Men kom in. -Man tackar inte nej när man bjuds.
Nej, jag bara skojar! Jaha, i kväll är det du som bjuder, eller hur?
Vart är du på väg?
Gorm har beställt mat.
Har han?
Få se.
Rutten korv och slamsor.
Lyckost Gorm!
Tack. Jag tar in den. Du kan gå.
-Sov du? -Va? Nej! Jag stod och tänkte.
-Det här är till Gorm. -Till Gorm.
Till Gorm...
Inte pilla.
Eller smaka.
-Vad ler du åt? -Jag tänkte på vad du skrev innan.
-Vad skrev jag? -"Jag älskar att vandra i min skog."
Ja, ja! Jomen, det gör jag.
-Är den stor, din skog? -Ja, den är enorm.
-Jaha. -Och den är full av guld.
-Vet du var guldet finns? -Det är en familjehemlighet.
Jag vill inte verka framfusig på något sätt, men...
-Oj! -Vi har kommit varandra så nära.
-Nu går det väl ändå lite fort, va? -Vi kan ha ett jättebröllop!
Om pengarna inte räcker kan du sälja lite av din skog.
-Vänta lite. Vad pratar du om nu? -Din skog.
Jag äger ingen skog. Jag pratar ju om området häromkring som jag älskar.
Guldet, då?
Skogens guld - kantareller.
-Märta, vi har vuxit ifrån varandra. -Vi som precis har träffats.
Det hjälper inte. Jag klarar inte det här, jag måste nog gå nu.
Ja, måste du, så måste du ju.
-Vi behöver nyckeln! -Kolla Klåff. Nacken.
-Är den där? -Vänta, jag försöker.
/KLÅFF MUMLAR I SÖMNEN/
Pappa kommer.
-Han kommer! Skynda dig. -Det går inte!
-Vilken flaska är det, då? -Skynda dig!
Nu kommer du att bli glad. Maten har kommit, och den ser väldigt fin ut.
Jag låste om den, så att ingen skulle försöka tjuva.
Vad babblar du om? Jag har inte beställt nån mat.
Va?
Det måste vara den här.
/DÖRRLJUD/
Svensktextning: Lena Edh Iyuno för SVT